Николай Хайтов
Свечеряване

chitanka.info

Скрило се е вече слънцето и всичко живо се е умълчало. Чува се само неуловимото бръмчене на отлетялото облаче мушички.

Призрачна синина обвива далечните планински върхове и чуки — сиво-синя, нежна синина, върху която по-близките върхове се открояват с тъмните си краски. Боровете стърчат неподвижни и замислени. Пропуква само някое клонче и полетява от стеблото на борината, изпуснало последния си дъх в тоя час на раздяла с деня.

Чува се как шурти водата от дървената чучурка в букака.

Обажда се нощно пиле, но само веднъж — за проба!

И всичко пак утихва в тоя междинен миг, когато небесните караули сменят деня с вечерта.

Светлината все повече гасне. Невидима ръка запалва първата свещица на небето. Още миг тишина и първото нощно пиле отново се обажда, обявявайки, че смяната на караула е завършена, започва възшествието на нощта.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.